Text och översättning: Ztockis subscene.com
- Lever han, Frun? - Ursäkta mig.
Mr. Toole. Mina Herrar.
Mr Durant får för närvarande medicinsk behandling i Chicago.
Så ni vet egentligen inte?
- Nej. Jag har inte hört något än. - Om han dör? Vad händer då?
Jag hörde att han var död när tåget anlände.
Arbetet kommer inte att avbrytas. Progressen fortsätter.
- Kan vi räkna med lönerna? - Ja, ja. Ni får alla full lön i tid.
Och hur betalar ni oss om han dör? Med all respekt, frun,
men ni har inte den makten. - Håll käften och återgå till arbetet!
Mr. Toole, få ut männen till depån. Vi fick timmer att lossa i morse.
Okej. Kom igen, grabbar.
- Letar du efter någon? - Vad?
Du har stirrat ut genom fönstret.
Ja.
Jag är ledsen för din vän. Dr. Whitehead.
- Vi har en bro att bygga. - Ja.
Tack för att ni kom, Mr. Bohannon.
Ingen annan gjorde det.
Min far var mycket fäst vid er. Han sa att ni var själsfränder.
Jag antar att man kan säga det.
Vi såg båda vår beskärda del av blodsutgjutelse.
Fröken Ruth...
Jag var den som la kniven i Josephs hand.
Det spelar ingen roll, Mr. Bohannon.
Min far fick som han ville.
En gång, ville han att vara en kristen.
I slutändan, ville han egentligen vara en martyr.
Ni dödade inte min far, Mr. Bohannon. Och ni dödade inte er vän, Doktorn.
De valde sin död.
Tror ni...
hans själ kan finna frid efter allt han gjort?
- Jag vill tro att han blev förlåten. - Jag trodde vi alla skulle bli förlåtna.
Sanningen är att, jag tror att vissa är bortom all räddning.
Lasta in timmret i vagnen! Vill ni ha mat, får ni jobba för det.
Mr. Toole.
Jag arbetar.
- Har du hört något från Eva än? - Kanske, kanske inte.
- Jag tror inte det är din ensak. - Du vet exakt varför det är min ensak.
- Kom du för att kasta det i mitt ansikte? - Jag kom för att jag bryr mig om henne.
Samma som du gör.
Jesus, ska jag behöva ta emot detta? Jag är hennes man, för Guds skull.
Det är inte många män som skulle ha gjort det du har gjort.
- Det kan inte vara lätt. - Så, du kom för att tacka mig, då?
Utmana inte ödet.
- Ni ville träffa mig, Mrs. Lily Bell? - Ja. Tack för att ni kom så snabbt.
Mr. Gunderson, jag behöver din hjälp under Mr Durants frånvaro.
Bara tillfälligt, men en välkommen förändring, antar jag.
Ja. Jag är ledsen för det som drabbat Mr. Durant.
Jag är glad att kunna hjälpa till på alla sätt jag kan.
Bra.
Så, säg mig... vad är problemet?
Dessa är problemet.
Jag hoppades...
ni kunde hjälpa mig.
- Kan du försöka förstå dessa böcker? - Ja.
Ger du bort det, Sean?
- Det är en god gärning för kyrkan. - Mer för miss Ruth, tycker jag.
Hon är kyrkan i denna håla, protestant eller inte.
- Hon har fått ditt huvud att... - Hennes far blev just dödad.
- Var är din känsla för välgörenhet? - Jag har känsla för välgörenhet?
Men du frågade inte mig först.
Vi är ju partners, du och jag. Du frågade inte ens.
- Kan jag hjälpa dig med något? - Jag vet inte. Kanske.
Hörde att ni mördare vill ta Starlight saloon för er själva.
- Och varför bryr du dig om det? - För jag kan hjälpa till.
- Carl är inte angelägen att sälja. - Han har Krauts för beskydd.
Sen när blev ni rädda för några Tyskar? Jag har en plan för att få han att sälja.
- Och vad vill du ha i utbyte? - Inget, jag vill inte ha något.
Förutom en del av vinsten. En bit mark nere vid floden.
- Okej, se... - Ni har ett avtal Mr. Ferguson.
- Bra gjort. - Okej, då har vi ett avtal.
- Okej. - Ger oss många drinkar.
Hazel,var en vacker kvinna. Hon kom för att hjälpa till med sömnad.
Kunde inte låta bli att stirra, Hon skulle bli min, på nåt sätt.
Jag var en kvinnokarl på den tiden. När det är kvinnor i närheten...
- Psalms, ser att du mår bättre. - Ja.
Bra. Håll käften, och vakta kullen. Du försummar ditt jobb.
Jag försummar inget. Jobbar och pratar samtidigt.
Tydligen kan du inte det, håll käften och arbeta. Förstår du?
Jag förstår dig.
Ursäkta mig. Svartingarnas prat hjälper dem att jobba.
Om jag brydde mig ett skit om vad du tycker, skulle jag fråga.
Det räcker med oväsen, grabbar. Vi har en bro att bygga.
Goddag.
Jag ser att du har släppt in räven i hönshuset.
- Mr. Gunderson hjälper mig. - Så fan heller.
Han var Thomas bokhållare i åratal. Jag behöver han när Thomas är borta.
Mr. Bohannon, kan jag få dina rapporter för granskning?
- Han pratar inte med mig, va? - Jag behöver se över ditt arbete.
Snälla.
Det här? Det är inte rätt.
Är det ett nytt gevär, Mr Bohannon?
Faktiskt... så är det det.
Tog det från en död Sioux som kapade tåget.
- Vart tror du han fick det från? - Jag vet inte.
Du kanske skulle ha frågat han innan du dödade honom.
- Verkligen? - Mr. Bohannon.
Sänk geväret och gå.
Adjö.
Du ser törstig ut. Du kanske behöver en drink ikväll.
Amen. Törstig är inte rätta ordet för det.
Vad sägs om ett fat? Är det stort nog?
- Vad menar du, fat? - Jag kan hjälpa dig hitta ett.
Vilken slags hjälp pratar vi om?
Jag tror... att det var Sioux som fick dig att raka av håret.
Är du en av stammen nu?
Nej, Jag rakade mig för att undvika lössen, Mr. Bohannon.
Jag umgås inte med hedningar.
Jag vet att det var du som beväpnade Indianerna.
Och du tog ett harmlöst fyllo, och du tände en stubin.
Du är ansvarig för massakern där ute, och du ska erkänna det.
Det var underbart, var det inte? Ja, blodtörstiga hedningar...
med moderna vapen, ledda av en berusad vit Gudsman.
- Mr. Svensk? - Ja?
Du är helt jävla galen.
Döden är som balsam för män som oss. Vi är väldigt lika, på så vis.
Nej. Vi är inte alls lika.
Du... försöker intala dig själv att du inte gillar att döda,
men du kan inte bara sluta, för döden kommer till oss alla.
Och i det intima ögonblick, när den döende personen inte är jag...
Det är uppfriskande.
Du måste ha känt något liknande när du kvävde livet ur Harper.
Du lurade mig på den punkten. Det är ditt fel.
Nej, nej, nej, nej.
Mr. Bohannon, Harper var en livrädd, oskyldig man.
Du måste ha känt några tvivel om hans skuld.
Men det tvivlet...
det hindrade inte dig från att lägga händerna runt hans strupe.
Naturligtvis, avrättade du också... din egen bästa vän, Doktorn.
Han bad mig göra det.
Han bad dig att skjuta huvudet av honom, och du godkände det?
Men innerst inne, måste du ha känt en viss spänning, ja?
Även åtnjutit den.
Precis, din lust att döda mig, det ger en välbekant glädje, va?.
Visst?
Du kommer att erkänna.
Nästa gång är jag inte så civiliserad.
Erkänna vad, Bohannon? Vår natur? Du behöver inte mitt erkännande.
Erkännade.
Du behöver den bara för att blidka fru Lily Bell. eller hur?
- Bra jobbat, grabbar. - Mr. McGinnes!
Jag trodde du gav mig uppskov på hyran.
Jag ville överraska dig.
- Det är en tomthandling. - Ja.
Jag säkrade dig en utmärkt tomt i mitten av stan.
Kyrkan har inte råd att flytta. Vi kan inte betala för det.
Ruth, du kom till mig i min svåra stund.
Jag vill bara betala tillbaka för din vänliga gest. Kan jag det?
- Erkände han? - Inte än.
Och du har inga andra bevis för brottet?
Då måste du släppa honom, Bohannon.
Jag kan inte göra det.
Jag kan inte hålla mitt löfte att betala männen i tid
Om jag inte kan tyda räkenskaperna. Jag behöver Gundersons hjälp.
Han är en farlig man.
Han är värdefullare för mig än farlig för dig.
Vi kan inte hålla honom enbart på misstanke. Du måste släppa honom.
- På vems befogenhet? - Du vet för vem jag talar.
Okej.
Släpp ut honom själv, då.
Tack.
~ VATTENDEPÅ ~ 32KM ÖSTER OM HELL ON WHEELS
- Aldrig rånat något tåg. - Detta är inget rån.
- Vi ställer bara saker tillrätta. - Tvivlar på att den fete ser det så.
- Den fete har en fot i graven. - Vad pågår här?
- Det är inte din ensak. - Jag vill inte ha bråk med er negrer.
- Fan, jag kör bara tåget. - Gå tillbaka in i vagnen, då.
Sätt fart.
- Vad? - Gudsfruktan i den bondlurken.
Whoo! Söta Jesusbarnet!
Jag skulle vilja berätta om min fängelsetid i Andersonville.
Jag vet att du inte nekar till fri whisky.
Jag har hört att ert... södra fängelse blottlägger benet...
Den äkta sanningen om vilka vi är.
Vi? Har du en råtta i fickan?
I Andersonville, var kallt råttkött en delikatess.
Och sedan, förstås, människokött.
De såg på när vi slogs över resterna och de... de skrattade.
Vi bodde i, unkna hålor som vi grävt ut ur marken,
Drack och uträttade våra behov i samma vatten.
Det fanns sjukdomar,
ohyra, svält,
och kyla, en kall död.
Hela tiden, tittade du på.
När jag ser dig, ser... jag... dem.
Jag hatade dig innan vi träffades.
Men vet du... varför du hatar mig? Va?
- Du är en galen, ond jävel. - Inte galen.
En dag mycket snart, kommer du att förstå det.
Anledningen till att du hatar mig...
är att jag är en ständig påminnelse
om den onda kapacitet som finns...
inom dig.
Tja, Mr Svensk.
Det kommer inte att vara ett problem för någon av oss längre.
Jag rider ifrån denna skitstad, och jag blickar inte bakåt.
Tråkigt.
- Ja. Så är det. - Nej.
Njut av ditt nya jobb, Mr Svensk.
Vart ska du?
Min skyldighet är till Durant. Han är förmodligen död nu.
Så mycket för din ära.
Nej. Du vet inget om den.
Jag vet att när det blir tufft, så flyr du.
- Du har räknat ut allt om mig nu, va? - Du sköt och begravde din vän.
Att fly ändrar inte det.
- Ge mig flaskan. - Visste du att jag väntade på dig?
Vid dansen.
Du fann dig jävligt snabbt tillrätta, eller hur?
Fly du.
Du kan ogilla mina beslut så mycket du vill.
Men att döma mina val... ändrar inte dina.
Jag har försökt klart.
Där. Gå.
Fan.
Vad i helvete?
Mr. Ferguson.
- Jag sände efter dig. - Jag är inte er hästvagn.
Carl kom till mig i morse.
Tydligen, mötte hans whisky några sabotörer igår kväll.
- Farliga tider. - Mm-hmm. Ja, sir.
- Du behöver tala med din säkerhetschef. - Jag talar med dig.
Ursäkta mig.
Behöver du någon dödad, då?
Carl vet att du låg bakom sabotaget.
- Lokföraren sa att han såg två svarta... - Du menar negrer. Se er omkring.
Det finns många av oss här. Tror du han kan peka ut dem han såg?
Ursäkta, men jag är varken trångsynt eller en idiot. Visa lite respekt.
Jag är god nog för era skitjobb, men inte god nog för säkerheten.
Du har rätt.
När Mr. Durant återvänder, kan vi omförhandla din position.
Vi vet inte om han klarar det. Jag har förhandlat klart.
Jag slutar.
Det är bäst du går.
Försvinn härifrån.
God whisky, också.
Lily.
Du har inte rest än.
Det du sa var sant. Det första jag gjorde efter att jag begravt Doc
var att packa mina sadelväskor. Jag sökte bara en anledning.
Sedan släppte du ut Svensken ur grisvagnen, det bara...
Jag skulle fly. Som jag alltid gör.
- Du gjorde inte det. - Nej. Jag gjorde inte det.
Mina sadelväskor är fortfarande packade och...
Durant är halvdöd.
Det vet du.
Han håller inte kvar mig här längre, och inte heller Svenskjäveln.
Inget gör det. Ingenting.
Varför är du fortfarande här?
Jag kan lämna...
men...
Jag är glad att du stannade.
Jag tror att jag har klurat ut böckerna, frun.
Körsträcksnumren från rapporterna
är listade här.
Men här...
är siffrorna uppdrivna. Lite här, lite där.
Svåra att upptäcka om du inte letar, men de stämmer.
- Järnvägen betalas per mile. - Det är bedrägeri, Frun.
Hörde att du slutade på järnvägen.
- Jag ska bygga mig ett hus. - Ett hus?
- Har du någonsin byggt ett? - Nej. Hur svårt kan det vara?
Vad ska du leva av? Jag ser inte dig som en farmare.
Jag har mina sätt.
Om Sioux organiserar sig, då behöver jag alla gevär jag kan få tag i.
När du tröttnat på att bygga, kom till mig då, okej?
Sen då? Döda Sioux, göra klart järnvägen, sen då?
Det finns ingen plats för mig på denna järnväg.
Du borde bygga längre från floden.
Mindre risk att det översvämmas och lättare att försvara.
Sioux organiserar sig så småningom,
de bryr sig inte om du jobbar för järnvägen eller inte.
Carl, vi har ett erbjudande till dig.
Era negrer förstörde min whisky, och ni kommer och vill göra affärer?
Du har fel, Carl. Vi är vänner.
- Förolämpa inte mannens intelligens. - Låt mig tala, Mick.
Vi lät svartingarna krossa dina whisky fat.
Och beställer du en ny last, så krossas dem, också.
Och sen, din bar, och ditt tält.
Och sen, kommer jag personligen att krossa dina ben
och utfodra ditt feta kadaver till grisarna utanför.
Om ni kommer i närheten av mig eller stället, så kallar jag in Hahn.
Hahn?
Säg åt honom att ta med sin vän slaktaren, om han hittar honom.
- Jag trodde vi var vänner. - Det är vi, Carl. Det är vi.
Vi är vänner. Det här är bara affärer.
Sälj baren till oss, Carl. Vi ger dig ett bra pris.
Cullen.
Jag tror... det är bäst att jag ger mig av till broänden.
Okej.
Text och översättning: Ztockis subscene.com